spolknout
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editspolknout pf
- (transitive) to swallow
Conjugation
editConjugation
Infinitive | spolknout, spolknouti | Active adjective | spolknuvší |
---|---|---|---|
Verbal noun | spolknutí | Passive adjective | spolknutý |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | spolknu | spolkneme | — | spolkněme |
2nd person | spolkneš | spolknete | spolkni | spolkněte |
3rd person | spolkne | spolknou | — | — |
The verb spolknout does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | spolkl, spolknul | spolkli, spolknuli | spolknut | spolknuti |
masculine inanimate | spolkly, spolknuly | spolknuty | ||
feminine | spolkla, spolknula | spolknuta | ||
neuter | spolklo, spolknulo | spolkla, spolknula | spolknuto | spolknuta |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | spolknuv |
feminine + neuter singular | — | spolknuvši |
plural | — | spolknuvše |
Related terms
editFurther reading
edit- “spolknouti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “spolknouti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989