természethű
Hungarian
editEtymology
edittermészet (“nature”) + hű (“loyal, faithful”)
Pronunciation
editAdjective
edittermészethű (comparative természethűbb, superlative legtermészethűbb)
Declension
editInflection (stem in -e-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | természethű | természethűek |
accusative | természethűt | természethűeket |
dative | természethűnek | természethűeknek |
instrumental | természethűvel | természethűekkel |
causal-final | természethűért | természethűekért |
translative | természethűvé | természethűekké |
terminative | természethűig | természethűekig |
essive-formal | természethűként | természethűekként |
essive-modal | — | — |
inessive | természethűben | természethűekben |
superessive | természethűn | természethűeken |
adessive | természethűnél | természethűeknél |
illative | természethűbe | természethűekbe |
sublative | természethűre | természethűekre |
allative | természethűhöz | természethűekhez |
elative | természethűből | természethűekből |
delative | természethűről | természethűekről |
ablative | természethűtől | természethűektől |
non-attributive possessive - singular |
természethűé | természethűeké |
non-attributive possessive - plural |
természethűéi | természethűekéi |