third-person possessor
|
|
singular
|
plural
|
nominative
|
tieteenhistoriansa
|
tieteenhistoriansa
|
accusative
|
nom.
|
tieteenhistoriansa
|
tieteenhistoriansa
|
gen.
|
tieteenhistoriansa
|
genitive
|
tieteenhistoriansa
|
tieteenhistorioidensa tieteenhistorioittensa tieteenhistoriainsa rare
|
partitive
|
tieteenhistoriaansa
|
tieteenhistorioitaan tieteenhistorioitansa
|
inessive
|
tieteenhistoriassaan tieteenhistoriassansa
|
tieteenhistorioissaan tieteenhistorioissansa
|
elative
|
tieteenhistoriastaan tieteenhistoriastansa
|
tieteenhistorioistaan tieteenhistorioistansa
|
illative
|
tieteenhistoriaansa
|
tieteenhistorioihinsa
|
adessive
|
tieteenhistoriallaan tieteenhistoriallansa
|
tieteenhistorioillaan tieteenhistorioillansa
|
ablative
|
tieteenhistorialtaan tieteenhistorialtansa
|
tieteenhistorioiltaan tieteenhistorioiltansa
|
allative
|
tieteenhistorialleen tieteenhistoriallensa
|
tieteenhistorioilleen tieteenhistorioillensa
|
essive
|
tieteenhistorianaan tieteenhistorianansa
|
tieteenhistorioinaan tieteenhistorioinansa
|
translative
|
tieteenhistoriakseen tieteenhistoriaksensa
|
tieteenhistorioikseen tieteenhistorioiksensa
|
abessive
|
tieteenhistoriattaan tieteenhistoriattansa
|
tieteenhistorioittaan tieteenhistorioittansa
|
instructive
|
—
|
—
|
comitative
|
— |
tieteenhistorioineen tieteenhistorioinensa
|