znemožnit
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editznemožnit pf (imperfective znemožňovat)
- to make impossible
- Antonym: umožnit
- to discredit, to compromise, to disgrace
Conjugation
editConjugation
Infinitive | znemožnit, znemožniti | Active adjective | znemožnivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | znemožnění | Passive adjective | znemožněný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | znemožním | znemožníme | — | znemožněme |
2nd person | znemožníš | znemožníte | znemožni | znemožněte |
3rd person | znemožní | znemožní | — | — |
The verb znemožnit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | znemožnil | znemožnili | znemožněn | znemožněni |
masculine inanimate | znemožnily | znemožněny | ||
feminine | znemožnila | znemožněna | ||
neuter | znemožnilo | znemožnila | znemožněno | znemožněna |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | znemožniv |
feminine + neuter singular | — | znemožnivši |
plural | — | znemožnivše |
Related terms
editFurther reading
edit- “znemožniti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “znemožniti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “znemožnit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)