îndreptățire
Romanian
editEtymology
editFrom îndreptăți + -re.
Noun
editîndreptățire f (plural îndreptățiri)
Declension
editDeclension of îndreptățire
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) îndreptățire | îndreptățirea | (niște) îndreptățiri | îndreptățirile |
genitive/dative | (unei) îndreptățiri | îndreptățirii | (unor) îndreptățiri | îndreptățirilor |
vocative | îndreptățire, îndreptățireo | îndreptățirilor |