סירב
Hebrew
editRoot |
---|
ס־ר־ב (s-r-b) |
Verb
editסירב / סֵרֵב • (serév) (pi'el construction)
- (transitive) to decline, refuse, turn down (such as an offer)
- אני מסרב להאמין שהיא אמרה את זה.
- ani m'sarev l'ha'amin shehi am'ra et ze.
- I refuse to believe [that] she said that.
Conjugation
editConjugation of סירב / סֵרֵב (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | סירבתי / סֵרַבְתִּי | סירבנו / סֵרַבְנוּ | ||
second | סירבת / סֵרַבְתָּ | סירבת / סֵרַבְתְּ | סירבתם / סֵרַבְתֶּם | סירבתן / סֵרַבְתֶּן | |
third | סירב / סֵרֵב | סירבה / סֵרְבָה | סירבו / סֵרְבוּ | ||
present | מְסָרֵב | מְסָרֶבֶת | מְסָרְבִים | מְסָרְבוֹת | |
future | first | אֲסָרֵב | נְסָרֵב | ||
second | תְּסָרֵב | תְּסָרְבִי | תְּסָרְבוּ | תְּסָרֵבְנָה1 | |
third | יְסָרֵב | תְּסָרֵב | יְסָרְבוּ | תְּסָרֵבְנָה1 | |
imperative | סָרֵב | סָרְבִי | סָרְבוּ | סָרֵבְנָה1 | |
notes |
|