alcătui
Romanian
editEtymology
editBorrowed from Hungarian alkot (“to create; to make, form”).
Pronunciation
editAudio: (file)
Verb
edita alcătui (third-person singular present alcătuiește, past participle alcătuit) 4th conj.
Conjugation
edit conjugation of alcătui (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a alcătui | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | alcătuind | ||||||
past participle | alcătuit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | alcătuiesc | alcătuiești | alcătuiește | alcătuim | alcătuiți | alcătuiesc | |
imperfect | alcătuiam | alcătuiai | alcătuia | alcătuiam | alcătuiați | alcătuiau | |
simple perfect | alcătuii | alcătuiși | alcătui | alcătuirăm | alcătuirăți | alcătuiră | |
pluperfect | alcătuisem | alcătuiseși | alcătuise | alcătuiserăm | alcătuiserăți | alcătuiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să alcătuiesc | să alcătuiești | să alcătuiască | să alcătuim | să alcătuiți | să alcătuiască | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | alcătuiește | alcătuiți | |||||
negative | nu alcătui | nu alcătuiți |