flänga
Swedish
editEtymology
editFrom Old Swedish flængia.
Verb
editflänga (present flänger, preterite flängde, supine flängt, imperative fläng)
- (usually with a particle like runt or omkring) to move (about) in a frenzied or busy manner; to run around, to buzz around, to bustle
- Sluta flänga runt och kom och sätt dig i soffan med oss
- Stop running around and come sit in the sofa with us
- Han var less på att flänga omkring i världen och ville slå sig ner
- He was tired of bouncing around the world and wanted to settle down
- (rare) to tear off, to skin, to flay
- Synonym: flå
Conjugation
editConjugation of flänga (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | flänga | flängas | ||
Supine | flängt | flängts | ||
Imperative | fläng | — | ||
Imper. plural1 | flängen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | flänger | flängde | flängs, flänges | flängdes |
Ind. plural1 | flänga | flängde | flängas | flängdes |
Subjunctive2 | flänge | flängde | flänges | flängdes |
Participles | ||||
Present participle | flängande | |||
Past participle | flängd | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |