glutinarius
Latin
editEtymology
editPronunciation
edit- (Classical Latin) IPA(key): /ɡluː.tiˈnaː.ri.us/, [ɡɫ̪uːt̪ɪˈnäːriʊs̠]
- (modern Italianate Ecclesiastical) IPA(key): /ɡlu.tiˈna.ri.us/, [ɡlut̪iˈnäːrius]
Noun
editglūtinārius m (genitive glūtināriī or glūtinārī); second declension
Declension
editSecond-declension noun.
Case | Singular | Plural |
---|---|---|
Nominative | glūtinārius | glūtināriī |
Genitive | glūtināriī glūtinārī1 |
glūtināriōrum |
Dative | glūtināriō | glūtināriīs |
Accusative | glūtinārium | glūtināriōs |
Ablative | glūtināriō | glūtināriīs |
Vocative | glūtinārie | glūtināriī |
1Found in older Latin (until the Augustan Age).
References
edit- “glutinarius”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
- glutinarius in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.