ilmailu
Finnish
editEtymology
editilmailla + -u, from ilma (“air”)
Pronunciation
editNoun
editilmailu
Declension
editInflection of ilmailu (Kotus type 2/palvelu, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | ilmailu | ilmailut | |
genitive | ilmailun | ilmailujen ilmailuiden ilmailuitten | |
partitive | ilmailua | ilmailuja ilmailuita | |
illative | ilmailuun | ilmailuihin | |
singular | plural | ||
nominative | ilmailu | ilmailut | |
accusative | nom. | ilmailu | ilmailut |
gen. | ilmailun | ||
genitive | ilmailun | ilmailujen ilmailuiden ilmailuitten | |
partitive | ilmailua | ilmailuja ilmailuita | |
inessive | ilmailussa | ilmailuissa | |
elative | ilmailusta | ilmailuista | |
illative | ilmailuun | ilmailuihin | |
adessive | ilmailulla | ilmailuilla | |
ablative | ilmailulta | ilmailuilta | |
allative | ilmailulle | ilmailuille | |
essive | ilmailuna | ilmailuina | |
translative | ilmailuksi | ilmailuiksi | |
abessive | ilmailutta | ilmailuitta | |
instructive | — | ilmailuin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Derived terms
editcompounds
Further reading
edit- “ilmailu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02