keikkailu
Finnish
editEtymology
editkeikkailla + -u
Pronunciation
editNoun
editkeikkailu
Declension
editInflection of keikkailu (Kotus type 2/palvelu, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | keikkailu | keikkailut | |
genitive | keikkailun | keikkailujen keikkailuiden keikkailuitten | |
partitive | keikkailua | keikkailuja keikkailuita | |
illative | keikkailuun | keikkailuihin | |
singular | plural | ||
nominative | keikkailu | keikkailut | |
accusative | nom. | keikkailu | keikkailut |
gen. | keikkailun | ||
genitive | keikkailun | keikkailujen keikkailuiden keikkailuitten | |
partitive | keikkailua | keikkailuja keikkailuita | |
inessive | keikkailussa | keikkailuissa | |
elative | keikkailusta | keikkailuista | |
illative | keikkailuun | keikkailuihin | |
adessive | keikkailulla | keikkailuilla | |
ablative | keikkailulta | keikkailuilta | |
allative | keikkailulle | keikkailuille | |
essive | keikkailuna | keikkailuina | |
translative | keikkailuksi | keikkailuiksi | |
abessive | keikkailutta | keikkailuitta | |
instructive | — | keikkailuin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Further reading
edit- “keikkailu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02