kincses
Hungarian
editEtymology
editkincs (“treasure”) + -es (adjective-forming suffix)
Pronunciation
editAdjective
editkincses (not comparable)
- an object or place containing treasures
- kincsesláda ― treasure chest
Declension
editInflection of kincses | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | kincses | kincsesek |
accusative | kincsest kincseset |
kincseseket |
dative | kincsesnek | kincseseknek |
instrumental | kincsessel | kincsesekkel |
causal-final | kincsesért | kincsesekért |
translative | kincsessé | kincsesekké |
terminative | kincsesig | kincsesekig |
essive-formal | kincsesként | kincsesekként |
essive-modal | — | — |
inessive | kincsesben | kincsesekben |
superessive | kincsesen | kincseseken |
adessive | kincsesnél | kincseseknél |
illative | kincsesbe | kincsesekbe |
sublative | kincsesre | kincsesekre |
allative | kincseshez | kincsesekhez |
elative | kincsesből | kincsesekből |
delative | kincsesről | kincsesekről |
ablative | kincsestől | kincsesektől |
non-attributive possessive - singular |
kincsesé | kincseseké |
non-attributive possessive - plural |
kincseséi | kincsesekéi |
Derived terms
editCompound words
Further reading
edit- kincses in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN