kušě
Old Czech
editEtymology
editUnknown.[1]
Pronunciation
editNoun
editkušě f
Declension
editDeclension of kušě (soft a-stem)
singular | dual | plural | |
---|---|---|---|
nominative | kušě | kuši | kušě |
genitive | kušě | kušú | kuší, kuš |
dative | kuši | kušěma | kušiem |
accusative | kušu | kuši | kušě |
vocative | kuše | kuši | kušě |
locative | kuši | kušú | kušiech |
instrumental | kušú | kušěma | kušěmi |
See also Appendix:Old Czech nouns and Appendix:Old Czech pronunciation.
Descendants
edit- Czech: kuše
References
edit- ^ Machek, Václav (1968) “kuše”, in Etymologický slovník jazyka českého [Etymological Dictionary of the Czech Language], 2nd edition, Prague: Academia, page 309
Further reading
edit- Jan Gebauer (1903–1916) “kušě”, in Slovník staročeský (in Czech), Prague: Česká grafická společnost "unie", Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění