ormány
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editNoun
editormány (plural ormányok)
Declension
editInflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | ormány | ormányok |
accusative | ormányt | ormányokat |
dative | ormánynak | ormányoknak |
instrumental | ormánnyal | ormányokkal |
causal-final | ormányért | ormányokért |
translative | ormánnyá | ormányokká |
terminative | ormányig | ormányokig |
essive-formal | ormányként | ormányokként |
essive-modal | — | — |
inessive | ormányban | ormányokban |
superessive | ormányon | ormányokon |
adessive | ormánynál | ormányoknál |
illative | ormányba | ormányokba |
sublative | ormányra | ormányokra |
allative | ormányhoz | ormányokhoz |
elative | ormányból | ormányokból |
delative | ormányról | ormányokról |
ablative | ormánytól | ormányoktól |
non-attributive possessive - singular |
ormányé | ormányoké |
non-attributive possessive - plural |
ormányéi | ormányokéi |
Possessive forms of ormány | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | ormányom | ormányaim |
2nd person sing. | ormányod | ormányaid |
3rd person sing. | ormánya | ormányai |
1st person plural | ormányunk | ormányaink |
2nd person plural | ormányotok | ormányaitok |
3rd person plural | ormányuk | ormányaik |
Derived terms
editFurther reading
edit- ormány in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN