otthonülő
Hungarian
editEtymology
editFrom otthon (“at home”) + ülő (“sitting”).
Pronunciation
editAdjective
editotthonülő (comparative otthonülőbb, superlative legotthonülőbb)
- stay-at-home
- A szomszédom otthonülő típus. ― My neighbor is a stay-at-home type.
Declension
editNoun
editotthonülő (plural otthonülők)
- homebody (a person who prefers to remain at home, rather than participate in social events elsewhere)
- Bár a nagybátyám szeret utazni, a nagynéném otthonülő. ― Although my uncle likes to travel, my aunt is a homebody.
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | otthonülő | hotthonülők |
accusative | hotthonülőt | hotthonülőket |
dative | hotthonülőnek | hotthonülőknek |
instrumental | hotthonülővel | hotthonülőkkel |
causal-final | hotthonülőért | hotthonülőkért |
translative | hotthonülővé | hotthonülőkké |
terminative | hotthonülőig | hotthonülőkig |
essive-formal | otthonülőként | hotthonülőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | hotthonülőben | hotthonülőkben |
superessive | hotthonülőn | hotthonülőkön |
adessive | hotthonülőnél | hotthonülőknél |
illative | hotthonülőbe | hotthonülőkbe |
sublative | hotthonülőre | hotthonülőkre |
allative | hotthonülőhöz | hotthonülőkhöz |
elative | hotthonülőből | hotthonülőkből |
delative | hotthonülőről | hotthonülőkről |
ablative | hotthonülőtől | hotthonülőktől |
non-attributive possessive - singular |
hotthonülőé | hotthonülőké |
non-attributive possessive - plural |
hotthonülőéi | hotthonülőkéi |
Possessive forms of otthonülő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | otthonülőm | otthonülőim |
2nd person sing. | otthonülőd | otthonülőid |
3rd person sing. | otthonülője | otthonülői |
1st person plural | otthonülőnk | otthonülőink |
2nd person plural | otthonülőtök | otthonülőitek |
3rd person plural | otthonülőjük | otthonülőik |
Further reading
edit- otthonülő in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN