partikuláris
Hungarian
editEtymology
editBorrowed from Latin particularis.[1]
Pronunciation
editAdjective
editpartikuláris (not comparable)
- particular (pertaining only to a part of something; partial)
- particular (local, valid only in a limited circle)
Declension
editInflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | partikuláris | partikulárisak |
accusative | partikulárisat | partikulárisakat |
dative | partikulárisnak | partikulárisaknak |
instrumental | partikulárissal | partikulárisakkal |
causal-final | partikulárisért | partikulárisakért |
translative | partikulárissá | partikulárisakká |
terminative | partikulárisig | partikulárisakig |
essive-formal | partikulárisként | partikulárisakként |
essive-modal | — | — |
inessive | partikulárisban | partikulárisakban |
superessive | partikulárison | partikulárisakon |
adessive | partikulárisnál | partikulárisaknál |
illative | partikulárisba | partikulárisakba |
sublative | partikulárisra | partikulárisakra |
allative | partikulárishoz | partikulárisakhoz |
elative | partikulárisból | partikulárisakból |
delative | partikulárisról | partikulárisakról |
ablative | partikuláristól | partikulárisaktól |
non-attributive possessive - singular |
partikulárisé | partikulárisaké |
non-attributive possessive - plural |
partikuláriséi | partikulárisakéi |
Synonyms
editReferences
edit- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN