pihet
Ingrian
editEtymology
editFrom Proto-Finnic *pihtet. Cognates include Finnish pihdit and Estonian pihid.
Pronunciation
edit- (Ala-Laukaa) IPA(key): /ˈpihet/, [ˈpihe̞d]
- (Soikkola) IPA(key): /ˈpihet/, [ˈpihe̞d̥]
- Rhymes: -ihet
- Hyphenation: pi‧het
Noun
editpihet (plural only)
Declension
editDeclension of pihet (type 5/lehti, t- gradation) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | — | pihet |
genitive | — | pihtiin, pihtilöin |
partitive | — | pihtijä, pihtilöjä |
illative | — | pihtii, pihtilöihe |
inessive | — | pihis, pihtilöis |
elative | — | pihist, pihtilöist |
allative | — | pihille, pihtilöille |
adessive | — | pihil, pihtilöil |
ablative | — | pihilt, pihtilöilt |
translative | — | pihiks, pihtilöiks |
essive | — | pihtinnä, pihtilöinnä, pihtiin, pihtilöin |
exessive1) | — | pihtint, pihtilöint |
1) obsolete *) the accusative corresponds with either the genitive (sg) or nominative (pl) **) the comitative is formed by adding the suffix -ka? or -kä? to the genitive. |
Synonyms
editDerived terms
editReferences
edit- Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 406