Inherited from Old Czech plniti, from Proto-Slavic *pьlniti.
plnit impf (perfective splnit)
- to fill
- to fulfill (object: promise)
- Své sliby vždy plní. ― He always fulfills his promises.
- to fulfill (object: requirement)
- Nouns often used with "plnit": slib, závazek, povinnost, úkol, cíl, plán, program, funkce, kritérium, požadavek, poslání, účel, úloha, role.
Conjugation
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive plnit. |
|
Transgressives
|
present
|
past
|
masculine singular
|
plně |
—
|
feminine + neuter singular
|
plníc |
—
|
plural
|
plníce |
—
|
- “plniti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “plniti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “plnit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)