sorsdöntő
Hungarian
editEtymology
editsors (“fate, destiny”) + döntő (“deciding, decisive”)
Pronunciation
editAdjective
editsorsdöntő (comparative sorsdöntőbb, superlative legsorsdöntőbb)
Declension
editInflection (stem in -e-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | sorsdöntő | sorsdöntőek |
accusative | sorsdöntőt | sorsdöntőeket |
dative | sorsdöntőnek | sorsdöntőeknek |
instrumental | sorsdöntővel | sorsdöntőekkel |
causal-final | sorsdöntőért | sorsdöntőekért |
translative | sorsdöntővé | sorsdöntőekké |
terminative | sorsdöntőig | sorsdöntőekig |
essive-formal | sorsdöntőként | sorsdöntőekként |
essive-modal | — | — |
inessive | sorsdöntőben | sorsdöntőekben |
superessive | sorsdöntőn | sorsdöntőeken |
adessive | sorsdöntőnél | sorsdöntőeknél |
illative | sorsdöntőbe | sorsdöntőekbe |
sublative | sorsdöntőre | sorsdöntőekre |
allative | sorsdöntőhöz | sorsdöntőekhez |
elative | sorsdöntőből | sorsdöntőekből |
delative | sorsdöntőről | sorsdöntőekről |
ablative | sorsdöntőtől | sorsdöntőektől |
non-attributive possessive - singular |
sorsdöntőé | sorsdöntőeké |
non-attributive possessive - plural |
sorsdöntőéi | sorsdöntőekéi |
Declension
editFurther reading
edit- sorsdöntő in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN