világcsúcs
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editNoun
editvilágcsúcs (plural világcsúcsok)
Declension
editInflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | világcsúcs | világcsúcsok |
accusative | világcsúcsot | világcsúcsokat |
dative | világcsúcsnak | világcsúcsoknak |
instrumental | világcsúccsal | világcsúcsokkal |
causal-final | világcsúcsért | világcsúcsokért |
translative | világcsúccsá | világcsúcsokká |
terminative | világcsúcsig | világcsúcsokig |
essive-formal | világcsúcsként | világcsúcsokként |
essive-modal | — | — |
inessive | világcsúcsban | világcsúcsokban |
superessive | világcsúcson | világcsúcsokon |
adessive | világcsúcsnál | világcsúcsoknál |
illative | világcsúcsba | világcsúcsokba |
sublative | világcsúcsra | világcsúcsokra |
allative | világcsúcshoz | világcsúcsokhoz |
elative | világcsúcsból | világcsúcsokból |
delative | világcsúcsról | világcsúcsokról |
ablative | világcsúcstól | világcsúcsoktól |
non-attributive possessive - singular |
világcsúcsé | világcsúcsoké |
non-attributive possessive - plural |
világcsúcséi | világcsúcsokéi |
Possessive forms of világcsúcs | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | világcsúcsom | világcsúcsaim |
2nd person sing. | világcsúcsod | világcsúcsaid |
3rd person sing. | világcsúcsa | világcsúcsai |
1st person plural | világcsúcsunk | világcsúcsaink |
2nd person plural | világcsúcsotok | világcsúcsaitok |
3rd person plural | világcsúcsuk | világcsúcsaik |
Derived terms
editFurther reading
edit- világcsúcs in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN