vykolejit
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editvykolejit pf
Conjugation
editConjugation
Infinitive | vykolejit, vykolejiti | Active adjective | vykolejivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | vykolejení | Passive adjective | vykolejený |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vykolejím | vykolejíme | — | vykolejme |
2nd person | vykolejíš | vykolejíte | vykolej | vykolejte |
3rd person | vykolejí | vykolejí | — | — |
The verb vykolejit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vykolejil | vykolejili | vykolejen | vykolejeni |
masculine inanimate | vykolejily | vykolejeny | ||
feminine | vykolejila | vykolejena | ||
neuter | vykolejilo | vykolejila | vykolejeno | vykolejena |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | vykolejiv |
feminine + neuter singular | — | vykolejivši |
plural | — | vykolejivše |
Derived terms
editFurther reading
edit- “vykolejiti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vykolejiti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vykolejit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)