vypravovat
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editvypravovat impf
Conjugation
editConjugation
Infinitive | vypravovat, vypravovati | Active adjective | vypravující |
---|---|---|---|
Verbal noun | vypravování | Passive adjective | vypravovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vypravuji, vypravuju (coll.) |
vypravujeme | — | vypravujme |
2nd person | vypravuješ | vypravujete | vypravuj | vypravujte |
3rd person | vypravuje | vypravují, vypravujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive vypravovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vypravoval | vypravovali | vypravován | vypravováni |
masculine inanimate | vypravovaly | vypravovány | ||
feminine | vypravovala | vypravována | ||
neuter | vypravovalo | vypravovala | vypravováno | vypravována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | vypravuje | — |
feminine + neuter singular | vypravujíc | — |
plural | vypravujíce | — |
Further reading
edit- “vypravovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vypravovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vypravovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)