államfő
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editNoun
editállamfő (plural államfők)
- head of state (the chief public representative of a nation)
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | államfő | államfők |
accusative | államfőt | államfőket |
dative | államfőnek | államfőknek |
instrumental | államfővel | államfőkkel |
causal-final | államfőért | államfőkért |
translative | államfővé | államfőkké |
terminative | államfőig | államfőkig |
essive-formal | államfőként | államfőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | államfőben | államfőkben |
superessive | államfőn | államfőkön |
adessive | államfőnél | államfőknél |
illative | államfőbe | államfőkbe |
sublative | államfőre | államfőkre |
allative | államfőhöz | államfőkhöz |
elative | államfőből | államfőkből |
delative | államfőről | államfőkről |
ablative | államfőtől | államfőktől |
non-attributive possessive - singular |
államfőé | államfőké |
non-attributive possessive - plural |
államfőéi | államfőkéi |
Possessive forms of államfő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | államfőm | államfőim |
2nd person sing. | államfőd | államfőid |
3rd person sing. | államfője | államfői |
1st person plural | államfőnk | államfőink |
2nd person plural | államfőtök | államfőitek |
3rd person plural | államfőjük | államfőik |
Further reading
edit- államfő in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN
- államfő in Ittzés, Nóra (ed.). A magyar nyelv nagyszótára (‘A Comprehensive Dictionary of the Hungarian Language’). Budapest: Akadémiai Kiadó, 2006–2031 (work in progress; published A–ez as of 2024)