כיפר
Hebrew
editRoot |
---|
כ־פ־ר (k-p-r) |
Etymology
editFrom a Proto-Semitic root, cognate with Arabic كَفَّرَ (kaffara, “to cover, expiate, forgive”).
Verb
editכיפר / כִּפֵּר • (kipér) (pi'el construction, future יְכַפֵּר, passive counterpart כופר / כֻּפַּר)
Conjugation
editConjugation of כיפר / כִּפֵּר (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | כיפרתי / כִּפַּרְתִּי | כיפרנו / כִּפַּרְנוּ | ||
second | כיפרת / כִּפַּרְתָּ | כיפרת / כִּפַּרְתְּ | כיפרתם / כִּפַּרְתֶּם | כיפרתן / כִּפַּרְתֶּן | |
third | כיפר / כִּפֵּר | כיפרה / כִּפְּרָה | כיפרו / כִּפְּרוּ | ||
present | מְכַפֵּר | מְכַפֶּרֶת | מְכַפְּרִים | מְכַפְּרוֹת | |
future | first | אֲכַפֵּר | נְכַפֵּר | ||
second | תְּכַפֵּר | תְּכַפְּרִי | תְּכַפְּרוּ | תְּכַפֵּרְנָה1 | |
third | יְכַפֵּר | תְּכַפֵּר | יְכַפְּרוּ | תְּכַפֵּרְנָה1 | |
imperative | כַּפֵּר | כַּפְּרִי | כַּפְּרוּ | כַּפֵּרְנָה1 | |
notes |
|