aláírás
Hungarian
editEtymology
editaláír (“to sign”) + -ás (noun-forming suffix)
Pronunciation
editNoun
editaláírás (plural aláírások)
Declension
editInflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | aláírás | aláírások |
accusative | aláírást | aláírásokat |
dative | aláírásnak | aláírásoknak |
instrumental | aláírással | aláírásokkal |
causal-final | aláírásért | aláírásokért |
translative | aláírássá | aláírásokká |
terminative | aláírásig | aláírásokig |
essive-formal | aláírásként | aláírásokként |
essive-modal | — | — |
inessive | aláírásban | aláírásokban |
superessive | aláíráson | aláírásokon |
adessive | aláírásnál | aláírásoknál |
illative | aláírásba | aláírásokba |
sublative | aláírásra | aláírásokra |
allative | aláíráshoz | aláírásokhoz |
elative | aláírásból | aláírásokból |
delative | aláírásról | aláírásokról |
ablative | aláírástól | aláírásoktól |
non-attributive possessive - singular |
aláírásé | aláírásoké |
non-attributive possessive - plural |
aláíráséi | aláírásokéi |
Possessive forms of aláírás | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | aláírásom | aláírásaim |
2nd person sing. | aláírásod | aláírásaid |
3rd person sing. | aláírása | aláírásai |
1st person plural | aláírásunk | aláírásaink |
2nd person plural | aláírásotok | aláírásaitok |
3rd person plural | aláírásuk | aláírásaik |
Derived terms
editFurther reading
edit- aláírás in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN
- aláírás in Nóra Ittzés, editor, A magyar nyelv nagyszótára [A Comprehensive Dictionary of the Hungarian Language] (Nszt.), Budapest: Akadémiai Kiadó, 2006–2031 (work in progress; published a–ez as of 2024).