csúnya
Hungarian
editEtymology
editOf uncertain origin. Perhaps borrowed from a Turkic language before the times of the Hungarian conquest of the Carpathian Basin at the turn of the 9th and 10th centuries.[1]
Pronunciation
editAdjective
editcsúnya (comparative csúnyább, superlative legcsúnyább)
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | csúnya | csúnyák |
accusative | csúnyát | csúnyákat |
dative | csúnyának | csúnyáknak |
instrumental | csúnyával | csúnyákkal |
causal-final | csúnyáért | csúnyákért |
translative | csúnyává | csúnyákká |
terminative | csúnyáig | csúnyákig |
essive-formal | csúnyaként | csúnyákként |
essive-modal | csúnyául | — |
inessive | csúnyában | csúnyákban |
superessive | csúnyán | csúnyákon |
adessive | csúnyánál | csúnyáknál |
illative | csúnyába | csúnyákba |
sublative | csúnyára | csúnyákra |
allative | csúnyához | csúnyákhoz |
elative | csúnyából | csúnyákból |
delative | csúnyáról | csúnyákról |
ablative | csúnyától | csúnyáktól |
non-attributive possessive - singular |
csúnyáé | csúnyáké |
non-attributive possessive - plural |
csúnyáéi | csúnyákéi |
Derived terms
edit(Expressions):
References
edit- ^ csúnya in Zaicz, Gábor (ed.). Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (‘Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN. (See also its 2nd edition.)
Further reading
edit- csúnya in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN
- csúnya in Ittzés, Nóra (ed.). A magyar nyelv nagyszótára (‘A Comprehensive Dictionary of the Hungarian Language’). Budapest: Akadémiai Kiadó, 2006–2031 (work in progress; published A–ez as of 2024)