cuminți
Romanian
editEtymology
editFrom cuminte.
Pronunciation
editAudio: (file)
Verb
edita cuminți (third-person singular present cumințește, past participle cumințit) 4th conj.
- to settle down
- (reflexive) to come to reason
Conjugation
edit conjugation of cuminți (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a cuminți | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | cumințind | ||||||
past participle | cumințit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | cumințesc | cumințești | cumințește | cumințim | cumințiți | cumințesc | |
imperfect | cumințeam | cumințeai | cumințea | cumințeam | cumințeați | cumințeau | |
simple perfect | cuminții | cumințiși | cuminți | cumințirăm | cumințirăți | cumințiră | |
pluperfect | cumințisem | cumințiseși | cumințise | cumințiserăm | cumințiserăți | cumințiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să cumințesc | să cumințești | să cumințească | să cumințim | să cumințiți | să cumințească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | cumințește | cumințiți | |||||
negative | nu cuminți | nu cumințiți |