dezrădăcina
Romanian
editEtymology
editVerb
edita dezrădăcina (third-person singular present dezrădăcinează, past participle dezrădăcinat) 1st conj.
- to uproot
- Antonym: înrădăcina
- (figuratively) to remove, exterminate, stamp out, put down, wipe out
Conjugation
edit conjugation of dezrădăcina (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a dezrădăcina | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | dezrădăcinând | ||||||
past participle | dezrădăcinat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | dezrădăcinez | dezrădăcinezi | dezrădăcinează | dezrădăcinăm | dezrădăcinați | dezrădăcinează | |
imperfect | dezrădăcinam | dezrădăcinai | dezrădăcina | dezrădăcinam | dezrădăcinați | dezrădăcinau | |
simple perfect | dezrădăcinai | dezrădăcinași | dezrădăcină | dezrădăcinarăm | dezrădăcinarăți | dezrădăcinară | |
pluperfect | dezrădăcinasem | dezrădăcinaseși | dezrădăcinase | dezrădăcinaserăm | dezrădăcinaserăți | dezrădăcinaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să dezrădăcinez | să dezrădăcinezi | să dezrădăcineze | să dezrădăcinăm | să dezrădăcinați | să dezrădăcineze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | dezrădăcinează | dezrădăcinați | |||||
negative | nu dezrădăcina | nu dezrădăcinați |