iöronfallande
Swedish
editAlternative forms
editEtymology
editFrom i (“in”) + öron (“ears”) + fallande (“falling”), present participle of falla (“fall”). Formed as a parallel to iögonfallande for impressions that have been heard rather than seen.
Adjective
editiöronfallande (indeclinable)
- (rare) immediately noticeable (to the ears); conspicuous, striking
- 1925, Lars Levander, Dalmålet 1 [Dialects of Dalecarlia 1]:
- […]i Övre Västerdalarna har språket en klang, som på ett iöronenfallande sätt erinrar om de norska målen på andra sidan Kölen.
- […]in Upper Western Dalecarlia, the speech sounds strikingly reminiscent of the Norwegian dialects on the other side of the Scandes.
- 1956, Karl-Hampus Dahlqvist, Inledning till pitemålet [Introduction to the Pite dialect]:
- En annan iöronfallande grupp av ord med ny kortstavighet i Pitemålet är två- och flerstavingar som efter första vokalen har ett tjockt l uppkommet ur äldre rdh.
- Another conspicuous group of words that have developed light syllables in the Pite dialect are bi- and polysyllabic words which, after the first vowel, have a retroflex l originating from older rdh.
- 2014, Wilhelm Kvist, “Förtjänstfulla klassiker [Classics of great merit]”, in Hufvudstadsbladet:
- Något av det intressantaste med Schuberts symfonier är hur de mest iöronfallande melodierna sällan infinner sig först i stycket, utan snarare senare i ett sidotema eller rättare sagt i ett sidotemaområde, där en räcka ljuvliga melodier kan följa på varandra.
- One of the most interesting things about Schubert's symphonies is how the most striking melodies rarely appear first in the piece, but rather later in a side theme, or rather in a side theme area, where a succession of lovely melodies can follow one another.