igeképző
Hungarian
editEtymology
editFrom ige (“verb”) + képző (“suffix”).
Pronunciation
editNoun
editigeképző (plural igeképzők)
- (grammar, linguistic morphology) verb-forming suffix (a morpheme added at the end of a word to create a verb)
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | igeképző | igeképzők |
accusative | igeképzőt | igeképzőket |
dative | igeképzőnek | igeképzőknek |
instrumental | igeképzővel | igeképzőkkel |
causal-final | igeképzőért | igeképzőkért |
translative | igeképzővé | igeképzőkké |
terminative | igeképzőig | igeképzőkig |
essive-formal | igeképzőként | igeképzőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | igeképzőben | igeképzőkben |
superessive | igeképzőn | igeképzőkön |
adessive | igeképzőnél | igeképzőknél |
illative | igeképzőbe | igeképzőkbe |
sublative | igeképzőre | igeképzőkre |
allative | igeképzőhöz | igeképzőkhöz |
elative | igeképzőből | igeképzőkből |
delative | igeképzőről | igeképzőkről |
ablative | igeképzőtől | igeképzőktől |
non-attributive possessive - singular |
igeképzőé | igeképzőké |
non-attributive possessive - plural |
igeképzőéi | igeképzőkéi |
Possessive forms of igeképző | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | igeképzőm | igeképzőim |
2nd person sing. | igeképződ | igeképzőid |
3rd person sing. | igeképzője | igeképzői |
1st person plural | igeképzőnk | igeképzőink |
2nd person plural | igeképzőtök | igeképzőitek |
3rd person plural | igeképzőjük | igeképzőik |