indítóok
Hungarian
editEtymology
editindító (“starter”) + ok (“cause”)
Pronunciation
editNoun
editindítóok (plural indítóokok)
Declension
editInflection (stem in -o-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | indítóok | indítóokok |
accusative | indítóokot | indítóokokat |
dative | indítóoknak | indítóokoknak |
instrumental | indítóokkal | indítóokokkal |
causal-final | indítóokért | indítóokokért |
translative | indítóokká | indítóokokká |
terminative | indítóokig | indítóokokig |
essive-formal | indítóokként | indítóokokként |
essive-modal | — | — |
inessive | indítóokban | indítóokokban |
superessive | indítóokon | indítóokokon |
adessive | indítóoknál | indítóokoknál |
illative | indítóokba | indítóokokba |
sublative | indítóokra | indítóokokra |
allative | indítóokhoz | indítóokokhoz |
elative | indítóokból | indítóokokból |
delative | indítóokról | indítóokokról |
ablative | indítóoktól | indítóokoktól |
non-attributive possessive - singular |
indítóoké | indítóokoké |
non-attributive possessive - plural |
indítóokéi | indítóokokéi |
Possessive forms of indítóok | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | indítóokom | indítóokaim |
2nd person sing. | indítóokod | indítóokaid |
3rd person sing. | indítóoka | indítóokai |
1st person plural | indítóokunk | indítóokaink |
2nd person plural | indítóokotok | indítóokaitok |
3rd person plural | indítóokuk | indítóokaik |
Further reading
edit- indítóok in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN