jóképű
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editAdjective
editjóképű (comparative jóképűbb or jobb képű, superlative legjóképűbb or legjobb képű)
- (colloquial, of a man) handsome (having a pleasing appearance)
- Synonym: jóvágású
Declension
editInflection (stem in -e-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | jóképű | jóképűek |
accusative | jóképűt | jóképűeket |
dative | jóképűnek | jóképűeknek |
instrumental | jóképűvel | jóképűekkel |
causal-final | jóképűért | jóképűekért |
translative | jóképűvé | jóképűekké |
terminative | jóképűig | jóképűekig |
essive-formal | jóképűként | jóképűekként |
essive-modal | — | — |
inessive | jóképűben | jóképűekben |
superessive | jóképűn | jóképűeken |
adessive | jóképűnél | jóképűeknél |
illative | jóképűbe | jóképűekbe |
sublative | jóképűre | jóképűekre |
allative | jóképűhöz | jóképűekhez |
elative | jóképűből | jóképűekből |
delative | jóképűről | jóképűekről |
ablative | jóképűtől | jóképűektől |
non-attributive possessive - singular |
jóképűé | jóképűeké |
non-attributive possessive - plural |
jóképűéi | jóképűekéi |
Derived terms
editFurther reading
edit- jóképű in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN