kötelezvény
Hungarian
editEtymology
editkötelez (“to oblige, bind”) + -vény (“noun-forming suffix indicating the result of action”)
Pronunciation
editNoun
editkötelezvény (plural kötelezvények)
- (law) bond (a documentary obligation to pay a sum or to perform a contract)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | kötelezvény | kötelezvények |
accusative | kötelezvényt | kötelezvényeket |
dative | kötelezvénynek | kötelezvényeknek |
instrumental | kötelezvénnyel | kötelezvényekkel |
causal-final | kötelezvényért | kötelezvényekért |
translative | kötelezvénnyé | kötelezvényekké |
terminative | kötelezvényig | kötelezvényekig |
essive-formal | kötelezvényként | kötelezvényekként |
essive-modal | — | — |
inessive | kötelezvényben | kötelezvényekben |
superessive | kötelezvényen | kötelezvényeken |
adessive | kötelezvénynél | kötelezvényeknél |
illative | kötelezvénybe | kötelezvényekbe |
sublative | kötelezvényre | kötelezvényekre |
allative | kötelezvényhez | kötelezvényekhez |
elative | kötelezvényből | kötelezvényekből |
delative | kötelezvényről | kötelezvényekről |
ablative | kötelezvénytől | kötelezvényektől |
non-attributive possessive - singular |
kötelezvényé | kötelezvényeké |
non-attributive possessive - plural |
kötelezvényéi | kötelezvényekéi |
Possessive forms of kötelezvény | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | kötelezvényem | kötelezvényeim |
2nd person sing. | kötelezvényed | kötelezvényeid |
3rd person sing. | kötelezvénye | kötelezvényei |
1st person plural | kötelezvényünk | kötelezvényeink |
2nd person plural | kötelezvényetek | kötelezvényeitek |
3rd person plural | kötelezvényük | kötelezvényeik |
Further reading
edit- kötelezvény in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN