kaavinta
Finnish
editPronunciation
editEtymology 1
editNoun
editkaavinta
Declension
editInflection of kaavinta (Kotus type 9*J/kala, nt-nn gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | kaavinta | kaavinnat | |
genitive | kaavinnan | kaavintojen | |
partitive | kaavintaa | kaavintoja | |
illative | kaavintaan | kaavintoihin | |
singular | plural | ||
nominative | kaavinta | kaavinnat | |
accusative | nom. | kaavinta | kaavinnat |
gen. | kaavinnan | ||
genitive | kaavinnan | kaavintojen kaavintain rare | |
partitive | kaavintaa | kaavintoja | |
inessive | kaavinnassa | kaavinnoissa | |
elative | kaavinnasta | kaavinnoista | |
illative | kaavintaan | kaavintoihin | |
adessive | kaavinnalla | kaavinnoilla | |
ablative | kaavinnalta | kaavinnoilta | |
allative | kaavinnalle | kaavinnoille | |
essive | kaavintana | kaavintoina | |
translative | kaavinnaksi | kaavinnoiksi | |
abessive | kaavinnatta | kaavinnoitta | |
instructive | — | kaavinnoin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Further reading
edit- “kaavinta”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01
Etymology 2
editNoun
editkaavinta