kilincs
Hungarian
editEtymology
editFrom Old French clinke (“door handle”), from Frankish *klinka.
Pronunciation
editNoun
editkilincs (plural kilincsek)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | kilincs | kilincsek |
accusative | kilincset | kilincseket |
dative | kilincsnek | kilincseknek |
instrumental | kilinccsel | kilincsekkel |
causal-final | kilincsért | kilincsekért |
translative | kilinccsé | kilincsekké |
terminative | kilincsig | kilincsekig |
essive-formal | kilincsként | kilincsekként |
essive-modal | — | — |
inessive | kilincsben | kilincsekben |
superessive | kilincsen | kilincseken |
adessive | kilincsnél | kilincseknél |
illative | kilincsbe | kilincsekbe |
sublative | kilincsre | kilincsekre |
allative | kilincshez | kilincsekhez |
elative | kilincsből | kilincsekből |
delative | kilincsről | kilincsekről |
ablative | kilincstől | kilincsektől |
non-attributive possessive - singular |
kilincsé | kilincseké |
non-attributive possessive - plural |
kilincséi | kilincsekéi |
Possessive forms of kilincs | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | kilincsem | kilincseim |
2nd person sing. | kilincsed | kilincseid |
3rd person sing. | kilincse | kilincsei |
1st person plural | kilincsünk | kilincseink |
2nd person plural | kilincsetek | kilincseitek |
3rd person plural | kilincsük | kilincseik |
Further reading
edit- kilincs in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN