maharadzsa
Hungarian
editEtymology
editFrom English maharaja, from Hindi महाराजा (mahārājā), from Sanskrit महाराजा (mahārājā, “great king”), from महा- (mahā-), combining form of महत् (mahat, “great”) + राजन् (rājan, “king”).
Pronunciation
editNoun
editmaharadzsa (plural maharadzsák)
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | maharadzsa | maharadzsák |
accusative | maharadzsát | maharadzsákat |
dative | maharadzsának | maharadzsáknak |
instrumental | maharadzsával | maharadzsákkal |
causal-final | maharadzsáért | maharadzsákért |
translative | maharadzsává | maharadzsákká |
terminative | maharadzsáig | maharadzsákig |
essive-formal | maharadzsaként | maharadzsákként |
essive-modal | — | — |
inessive | maharadzsában | maharadzsákban |
superessive | maharadzsán | maharadzsákon |
adessive | maharadzsánál | maharadzsáknál |
illative | maharadzsába | maharadzsákba |
sublative | maharadzsára | maharadzsákra |
allative | maharadzsához | maharadzsákhoz |
elative | maharadzsából | maharadzsákból |
delative | maharadzsáról | maharadzsákról |
ablative | maharadzsától | maharadzsáktól |
non-attributive possessive - singular |
maharadzsáé | maharadzsáké |
non-attributive possessive - plural |
maharadzsáéi | maharadzsákéi |
Possessive forms of maharadzsa | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | maharadzsám | maharadzsáim |
2nd person sing. | maharadzsád | maharadzsáid |
3rd person sing. | maharadzsája | maharadzsái |
1st person plural | maharadzsánk | maharadzsáink |
2nd person plural | maharadzsátok | maharadzsáitok |
3rd person plural | maharadzsájuk | maharadzsáik |
Related terms
editSee also
editFurther reading
edit- maharadzsa in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN