meggondolt
Hungarian
editEtymology
editmeggondol + -t (past-tense and past-participle suffix)
Pronunciation
editVerb
editmeggondolt
Participle
editmeggondolt
Adjective
editmeggondolt (comparative meggondoltabb, superlative legmeggondoltabb)
- (of a person) thoughtful, serious, deliberate (having the quality of thinking things through seriously and carefully considering the probable consequences)
- Synonyms: megfontolt, gondos, óvatos
- Antonyms: meggondolatlan, megfontolatlan, vigyázatlan, gondatlan, könnyelmű
- (of an action) well-considered, deliberate (formed with deliberation; carefully considered; not sudden or rash)
Declension
editInflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | meggondolt | meggondoltak |
accusative | meggondoltat | meggondoltakat |
dative | meggondoltnak | meggondoltaknak |
instrumental | meggondolttal | meggondoltakkal |
causal-final | meggondoltért | meggondoltakért |
translative | meggondolttá | meggondoltakká |
terminative | meggondoltig | meggondoltakig |
essive-formal | meggondoltként | meggondoltakként |
essive-modal | — | — |
inessive | meggondoltban | meggondoltakban |
superessive | meggondolton | meggondoltakon |
adessive | meggondoltnál | meggondoltaknál |
illative | meggondoltba | meggondoltakba |
sublative | meggondoltra | meggondoltakra |
allative | meggondolthoz | meggondoltakhoz |
elative | meggondoltból | meggondoltakból |
delative | meggondoltról | meggondoltakról |
ablative | meggondolttól | meggondoltaktól |
non-attributive possessive - singular |
meggondolté | meggondoltaké |
non-attributive possessive - plural |
meggondoltéi | meggondoltakéi |
Derived terms
editFurther reading
edit- meggondolt in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN