mehiläin
Ingrian
editEtymology
editFrom Proto-Finnic *mehiläinen. Cognates include Finnish mehiläinen and Karelian mehiläini.
Pronunciation
edit- (Ala-Laukaa) IPA(key): /ˈmehilæi̯ne/, [ˈme̞hilʲəi̯n]
- (Soikkola) IPA(key): /ˈmehilæi̯n/, [ˈme̞hilæi̯n]
- Rhymes: -ehilæi̯n
- Hyphenation: me‧hi‧läin
Noun
editmehiläin
Declension
editDeclension of mehiläin (type 1/kärpäin, no gradation) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | mehiläin | mehiläiset |
genitive | mehiläisen | mehiläisiin |
partitive | mehiläistä, mehiläist | mehiläisiä |
illative | mehiläisee | mehiläisii |
inessive | mehiläisees | mehiläisiis |
elative | mehiläisest | mehiläisist |
allative | mehiläiselle | mehiläisille |
adessive | mehiläiseel | mehiläisiil |
ablative | mehiläiselt | mehiläisilt |
translative | mehiläiseks | mehiläisiks |
essive | mehiläisennä, mehiläiseen | mehiläisinnä, mehiläisiin |
exessive1) | mehiläisent | mehiläisint |
1) obsolete *) the accusative corresponds with either the genitive (sg) or nominative (pl) **) the comitative is formed by adding the suffix -ka? or -kä? to the genitive. |
Derived terms
editDescendants
edit- → Votic: mehiläin
References
edit- V. I. Junus (1936) Iƶoran Keelen Grammatikka[1], Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 51
- Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 304