menedékkérő
Hungarian
editEtymology
editFrom menedék (“asylum; refuge, shelter”) + kérő (“requester”), from kér (“to ask”) + -ő (present-participle suffix).
Pronunciation
editNoun
editmenedékkérő (plural menedékkérők)
Declension
editInflection (stem in long/high vowel, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | menedékkérő | menedékkérők |
accusative | menedékkérőt | menedékkérőket |
dative | menedékkérőnek | menedékkérőknek |
instrumental | menedékkérővel | menedékkérőkkel |
causal-final | menedékkérőért | menedékkérőkért |
translative | menedékkérővé | menedékkérőkké |
terminative | menedékkérőig | menedékkérőkig |
essive-formal | menedékkérőként | menedékkérőkként |
essive-modal | — | — |
inessive | menedékkérőben | menedékkérőkben |
superessive | menedékkérőn | menedékkérőkön |
adessive | menedékkérőnél | menedékkérőknél |
illative | menedékkérőbe | menedékkérőkbe |
sublative | menedékkérőre | menedékkérőkre |
allative | menedékkérőhöz | menedékkérőkhöz |
elative | menedékkérőből | menedékkérőkből |
delative | menedékkérőről | menedékkérőkről |
ablative | menedékkérőtől | menedékkérőktől |
non-attributive possessive - singular |
menedékkérőé | menedékkérőké |
non-attributive possessive - plural |
menedékkérőéi | menedékkérőkéi |
Possessive forms of menedékkérő | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | menedékkérőm | menedékkérőim |
2nd person sing. | menedékkérőd | menedékkérőid |
3rd person sing. | menedékkérője | menedékkérői |
1st person plural | menedékkérőnk | menedékkérőink |
2nd person plural | menedékkérőtök | menedékkérőitek |
3rd person plural | menedékkérőjük | menedékkérőik |