odpozorovat
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editodpozorovat pf
- to learn (through observation)
Conjugation
editConjugation
Infinitive | odpozorovat, odpozorovati | Active adjective | odpozorující |
---|---|---|---|
Verbal noun | odpozorování | Passive adjective | odpozorovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | odpozoruji, odpozoruju (coll.) |
odpozorujeme | — | odpozorujme |
2nd person | odpozoruješ | odpozorujete | odpozoruj | odpozorujte |
3rd person | odpozoruje | odpozorují, odpozorujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive odpozorovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | odpozoroval | odpozorovali | odpozorován | odpozorováni |
masculine inanimate | odpozorovaly | odpozorovány | ||
feminine | odpozorovala | odpozorována | ||
neuter | odpozorovalo | odpozorovala | odpozorováno | odpozorována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | odpozoruje | — |
feminine + neuter singular | odpozorujíc | — |
plural | odpozorujíce | — |
Derived terms
editFurther reading
edit- “odpozorovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “odpozorovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “odpozorovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)