révátkelés
Hungarian
editEtymology
editrév (“ferry, port”) + átkelés (“crossing, passage”)
Pronunciation
editNoun
editrévátkelés (plural révátkelések)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | révátkelés | révátkelések |
accusative | révátkelést | révátkeléseket |
dative | révátkelésnek | révátkeléseknek |
instrumental | révátkeléssel | révátkelésekkel |
causal-final | révátkelésért | révátkelésekért |
translative | révátkeléssé | révátkelésekké |
terminative | révátkelésig | révátkelésekig |
essive-formal | révátkelésként | révátkelésekként |
essive-modal | — | — |
inessive | révátkelésben | révátkelésekben |
superessive | révátkelésen | révátkeléseken |
adessive | révátkelésnél | révátkeléseknél |
illative | révátkelésbe | révátkelésekbe |
sublative | révátkelésre | révátkelésekre |
allative | révátkeléshez | révátkelésekhez |
elative | révátkelésből | révátkelésekből |
delative | révátkelésről | révátkelésekről |
ablative | révátkeléstől | révátkelésektől |
non-attributive possessive - singular |
révátkelésé | révátkeléseké |
non-attributive possessive - plural |
révátkeléséi | révátkelésekéi |
Possessive forms of révátkelés | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | révátkelésem | révátkeléseim |
2nd person sing. | révátkelésed | révátkeléseid |
3rd person sing. | révátkelése | révátkelései |
1st person plural | révátkelésünk | révátkeléseink |
2nd person plural | révátkelésetek | révátkeléseitek |
3rd person plural | révátkelésük | révátkeléseik |