tünemény
Hungarian
editEtymology
edittűnik (“to appear, seem”) + -emény (noun-forming suffix indicating the result of action)
Pronunciation
editNoun
edittünemény (plural tünemények)
- phenomenon, wonder (a thing or being, event or process, perceptible through senses)
- természeti tünemény ― natural wonder
- goddess, creature, apparition (someone thought of as wonderful or preternatural)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | tünemény | tünemények |
accusative | tüneményt | tüneményeket |
dative | tüneménynek | tüneményeknek |
instrumental | tüneménnyel | tüneményekkel |
causal-final | tüneményért | tüneményekért |
translative | tüneménnyé | tüneményekké |
terminative | tüneményig | tüneményekig |
essive-formal | tüneményként | tüneményekként |
essive-modal | — | — |
inessive | tüneményben | tüneményekben |
superessive | tüneményen | tüneményeken |
adessive | tüneménynél | tüneményeknél |
illative | tüneménybe | tüneményekbe |
sublative | tüneményre | tüneményekre |
allative | tüneményhez | tüneményekhez |
elative | tüneményből | tüneményekből |
delative | tüneményről | tüneményekről |
ablative | tüneménytől | tüneményektől |
non-attributive possessive - singular |
tüneményé | tüneményeké |
non-attributive possessive - plural |
tüneményéi | tüneményekéi |
Possessive forms of tünemény | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | tüneményem | tüneményeim |
2nd person sing. | tüneményed | tüneményeid |
3rd person sing. | tüneménye | tüneményei |
1st person plural | tüneményünk | tüneményeink |
2nd person plural | tüneményetek | tüneményeitek |
3rd person plural | tüneményük | tüneményeik |
Derived terms
editFurther reading
edit- tünemény in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN