vyobcovat
Czech
editEtymology
editPronunciation
editVerb
editvyobcovat pf
- to excommunicate
- Synonym: exkomunikovat
Conjugation
editConjugation
Infinitive | vyobcovat, vyobcovati | Active adjective | vyobcovavší |
---|---|---|---|
Verbal noun | — | Passive adjective | — |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vyobcuji, vyobcuju (coll.) |
vyobcujeme | — | vyobcujme |
2nd person | vyobcuješ | vyobcujete | vyobcuj | vyobcujte |
3rd person | vyobcuje | vyobcují, vyobcujou (coll.) |
— | — |
The verb vyobcovat does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vyobcoval | vyobcovali | vyobcován | vyobcováni |
masculine inanimate | vyobcovaly | vyobcovány | ||
feminine | vyobcovala | vyobcována | ||
neuter | vyobcovalo | vyobcovala | vyobcováno | vyobcována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | vyobcovav |
feminine + neuter singular | — | vyobcovavši |
plural | — | vyobcovavše |
Derived terms
editFurther reading
edit- “vyobcovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vyobcovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vyobcovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)