іґнорувати
Ukrainian
editPronunciation
editVerb
editіґнорува́ти • (ignoruváty) impf (perfective проіґнорува́ти)
- 1928–1933 spelling of ігнорува́ти (ihnoruváty, “to ignore”), which was deprecated in the orthography reform of 1933
Conjugation
editConjugation of іґнорува́ти, іґнорува́ть (class 2a, imperfective, transitive)
imperfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | іґнорува́ти, іґнорува́ть ignoruváty, ignoruvátʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | іґноро́ваний ignoróvanyj impersonal: іґноро́вано ignoróvano |
adverbial | іґнору́ючи ignorújučy |
іґнорува́вши ignoruvávšy |
present tense | future tense | |
1st singular я |
іґнору́ю ignorúju |
бу́ду йґнорува́ти, бу́ду йґнорува́ть, іґнорува́тиму búdu jgnoruváty, búdu jgnoruvátʹ, ignoruvátymu |
2nd singular ти |
іґнору́єш ignorúješ |
бу́деш іґнорува́ти, бу́деш іґнорува́ть, іґнорува́тимеш búdeš ignoruváty, búdeš ignoruvátʹ, ignoruvátymeš |
3rd singular він / вона / воно |
іґнору́є ignorúje |
бу́де йґнорува́ти, бу́де йґнорува́ть, іґнорува́тиме búde jgnoruváty, búde jgnoruvátʹ, ignoruvátyme |
1st plural ми |
іґнору́єм, іґнору́ємо ignorújem, ignorújemo |
бу́демо йґнорува́ти, бу́демо йґнорува́ть, іґнорува́тимемо, іґнорува́тимем búdemo jgnoruváty, búdemo jgnoruvátʹ, ignoruvátymemo, ignoruvátymem |
2nd plural ви |
іґнору́єте ignorújete |
бу́дете йґнорува́ти, бу́дете йґнорува́ть, іґнорува́тимете búdete jgnoruváty, búdete jgnoruvátʹ, ignoruvátymete |
3rd plural вони |
іґнору́ють ignorújutʹ |
бу́дуть іґнорува́ти, бу́дуть іґнорува́ть, іґнорува́тимуть búdutʹ ignoruváty, búdutʹ ignoruvátʹ, ignoruvátymutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | іґнору́ймо ignorújmo |
second-person | іґнору́й ignorúj |
іґнору́йте ignorújte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він |
іґнорува́в ignoruváv |
іґнорува́ли ignoruvály |
feminine я / ти / вона |
іґнорува́ла ignoruvála | |
neuter воно |
іґнорува́ло ignoruválo |
Derived terms
editnoun
- іґнорува́ння n (ignoruvánnja)