făli
Romanian
editEtymology
editBorrowed from Old Church Slavonic хвалити (xvaliti), from Proto-Slavic *xvaliti, from *xvala.
Verb
edita făli (third-person singular present fălește, past participle fălit) 4th conj.
- (reflexive) to brag, boast
- (reflexive) to be proud; talk proudly of
- to exalt, honor, glorify (often in an exaggerated manner)
Conjugation
edit conjugation of făli (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a făli | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | fălind | ||||||
past participle | fălit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | fălesc | fălești | fălește | fălim | făliți | fălesc | |
imperfect | făleam | făleai | fălea | făleam | făleați | făleau | |
simple perfect | fălii | făliși | făli | fălirăm | fălirăți | făliră | |
pluperfect | fălisem | făliseși | fălise | făliserăm | făliserăți | făliseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să fălesc | să fălești | să fălească | să fălim | să făliți | să fălească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | fălește | făliți | |||||
negative | nu făli | nu făliți |