stāstītāja
See also: stāstītajā and stāstītājā
Latvian
editEtymology 1
editSee stāstītājs.
Noun
editstāstītāja m
Etymology 2
editFrom stāstīt (“to tell, to narrate”) + -āja, or stāstītājs (“teller, narrator”) + -a (“fem.”).
Pronunciation
editNoun
editstāstītāja f (4th declension, masculine form: stāstītājs)
- (female) teller (a woman who tells something; the viewpoint character in first-person narratives)
- pasaku stāstītāja ― (female) fairytale teller
- stāstītājas pieredeze atsedz tipiskas padomju laika darba un sadzīves grūtības ― the (female) narrator's experience reveals the typical hardships of work and life in Soviet times
Declension
editDeclension of stāstītāja (4th declension)
singular (vienskaitlis) | plural (daudzskaitlis) | |
---|---|---|
nominative (nominatīvs) | stāstītāja | stāstītājas |
accusative (akuzatīvs) | stāstītāju | stāstītājas |
genitive (ģenitīvs) | stāstītājas | stāstītāju |
dative (datīvs) | stāstītājai | stāstītājām |
instrumental (instrumentālis) | stāstītāju | stāstītājām |
locative (lokatīvs) | stāstītājā | stāstītājās |
vocative (vokatīvs) | stāstītāja | stāstītājas |