tanszer
Hungarian
editEtymology
edittan (“educational”) + szer (“tool, instrument”)
Pronunciation
editNoun
edittanszer (plural tanszerek)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | tanszer | tanszerek |
accusative | tanszert | tanszereket |
dative | tanszernek | tanszereknek |
instrumental | tanszerrel | tanszerekkel |
causal-final | tanszerért | tanszerekért |
translative | tanszerré | tanszerekké |
terminative | tanszerig | tanszerekig |
essive-formal | tanszerként | tanszerekként |
essive-modal | — | — |
inessive | tanszerben | tanszerekben |
superessive | tanszeren | tanszereken |
adessive | tanszernél | tanszereknél |
illative | tanszerbe | tanszerekbe |
sublative | tanszerre | tanszerekre |
allative | tanszerhez | tanszerekhez |
elative | tanszerből | tanszerekből |
delative | tanszerről | tanszerekről |
ablative | tanszertől | tanszerektől |
non-attributive possessive - singular |
tanszeré | tanszereké |
non-attributive possessive - plural |
tanszeréi | tanszerekéi |
Possessive forms of tanszer | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | tanszerem | tanszereim |
2nd person sing. | tanszered | tanszereid |
3rd person sing. | tanszere | tanszerei |
1st person plural | tanszerünk | tanszereink |
2nd person plural | tanszeretek | tanszereitek |
3rd person plural | tanszerük | tanszereik |
Further reading
edit- tanszer in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN