From vy- + hrát.
vyhrát pf (imperfective vyhrávat)
- to win
- Antonym: prohrát
- Věděl jsem, že bychom mohli vyhrát! ― I knew we could win!
Conjugation
Infinitive
|
vyhrát, vyhráti
|
Active adjective
|
vyhrávší
|
Verbal noun
|
—
|
Passive adjective
|
—
|
The verb vyhrát does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
|
Transgressives
|
present
|
past
|
masculine singular
|
— |
vyhráv
|
feminine + neuter singular
|
— |
vyhrávši
|
plural
|
— |
vyhrávše
|
- “vyhráti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vyhráti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vyhrát”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)