întărâta
Romanian
editAlternative forms
editEtymology
editInherited from Vulgar Latin interritāre, attested in an eighth-century gloss, itself from Latin interritus, or in + territāre, or from a crossing of irritāre with territāre. Compare Old French (en)tarier, Neapolitan nderreta.
Verb
edita întărâta (third-person singular present întărâtă, past participle întărâtat) 1st conj.
Conjugation
edit conjugation of întărâta (first conjugation, no infix)
infinitive | a întărâta | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | întărâtând | ||||||
past participle | întărâtat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | întărât | întărâți | întărâtă | întărâtăm | întărâtați | întărâtă | |
imperfect | întărâtam | întărâtai | întărâta | întărâtam | întărâtați | întărâtau | |
simple perfect | întărâtai | întărâtași | întărâtă | întărâtarăm | întărâtarăți | întărâtară | |
pluperfect | întărâtasem | întărâtaseși | întărâtase | întărâtaserăm | întărâtaserăți | întărâtaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să întărât | să întărâți | să întărâte | să întărâtăm | să întărâtați | să întărâte | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | întărâtă | întărâtați | |||||
negative | nu întărâta | nu întărâtați |