învățător
Romanian
editEtymology
editFrom învăța + -ător. Compare Aromanian nvitsãtor.
Noun
editînvățător m (plural învățători, feminine equivalent învățătoare)
- teacher (primary school), schoolteacher, pedagogue
- instructor
Declension
editDeclension of învățător
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) învățător | învățătorul | (niște) învățători | învățătorii |
genitive/dative | (unui) învățător | învățătorului | (unor) învățători | învățătorilor |
vocative | învățătorule | învățătorilor |
Synonyms
editRelated terms
editSee also
editReferences
edit- învățător in DEX online—Dicționare ale limbii române (Dictionaries of the Romanian language)